aprobativ
Romanian
editEtymology
editBorrowed from French approbatif.
Adjective
editaprobativ m or n (feminine singular aprobativă, masculine plural aprobativi, feminine and neuter plural aprobative)
Declension
editDeclension of aprobativ
singular | plural | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
masculine | neuter | feminine | masculine | neuter | feminine | ||
nominative/ accusative |
indefinite | aprobativ | aprobativă | aprobativi | aprobative | ||
definite | aprobativul | aprobativa | aprobativii | aprobativele | |||
genitive/ dative |
indefinite | aprobativ | aprobative | aprobativi | aprobative | ||
definite | aprobativului | aprobativei | aprobativilor | aprobativelor |