deliberativus
Latin
editEtymology
editFrom dēlīberō (“to consider, deliberate”) + -īvus.
Pronunciation
edit- (Classical Latin) IPA(key): /deː.liː.be.raːˈtiː.u̯us/, [d̪eːlʲiːbɛräːˈt̪iːu̯ʊs̠]
- (modern Italianate Ecclesiastical) IPA(key): /de.li.be.raˈti.vus/, [d̪eliberäˈt̪iːvus]
Adjective
editdēlīberātīvus (feminine dēlīberātīva, neuter dēlīberātīvum); first/second-declension adjective
Declension
editFirst/second-declension adjective.
Number | Singular | Plural | |||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Case / Gender | Masculine | Feminine | Neuter | Masculine | Feminine | Neuter | |
Nominative | dēlīberātīvus | dēlīberātīva | dēlīberātīvum | dēlīberātīvī | dēlīberātīvae | dēlīberātīva | |
Genitive | dēlīberātīvī | dēlīberātīvae | dēlīberātīvī | dēlīberātīvōrum | dēlīberātīvārum | dēlīberātīvōrum | |
Dative | dēlīberātīvō | dēlīberātīvō | dēlīberātīvīs | ||||
Accusative | dēlīberātīvum | dēlīberātīvam | dēlīberātīvum | dēlīberātīvōs | dēlīberātīvās | dēlīberātīva | |
Ablative | dēlīberātīvō | dēlīberātīvā | dēlīberātīvō | dēlīberātīvīs | |||
Vocative | dēlīberātīve | dēlīberātīva | dēlīberātīvum | dēlīberātīvī | dēlīberātīvae | dēlīberātīva |
Descendants
edit- Catalan: deliberatiu
- French: délibératif
- Galician: deliberativo
- Italian: deliberativo
- Portuguese: deliberativo
- Romanian: deliberativ
- Spanish: deliberativo
References
edit- “deliberativus”, in Charlton T. Lewis and Charles Short (1879) A Latin Dictionary, Oxford: Clarendon Press
- “deliberativus”, in Charlton T. Lewis (1891) An Elementary Latin Dictionary, New York: Harper & Brothers
- deliberativus in Gaffiot, Félix (1934) Dictionnaire illustré latin-français, Hachette.