strâmtora
Romanian
editEtymology
editFrom strâmtoare.
Verb
edita strâmtora (third-person singular present strâmtorează, past participle strâmtorat) 1st conj.
- to restrict one's actions
Conjugation
edit conjugation of strâmtora (first conjugation, -ez- infix)
infinitive | a strâmtora | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
gerund | strâmtorând | ||||||
past participle | strâmtorat | ||||||
number | singular | plural | |||||
person | 1st person | 2nd person | 3rd person | 1st person | 2nd person | 3rd person | |
indicative | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | strâmtorez | strâmtorezi | strâmtorează | strâmtorăm | strâmtorați | strâmtorează | |
imperfect | strâmtoram | strâmtorai | strâmtora | strâmtoram | strâmtorați | strâmtorau | |
simple perfect | strâmtorai | strâmtorași | strâmtoră | strâmtorarăm | strâmtorarăți | strâmtorară | |
pluperfect | strâmtorasem | strâmtoraseși | strâmtorase | strâmtoraserăm | strâmtoraserăți | strâmtoraseră | |
subjunctive | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | să strâmtorez | să strâmtorezi | să strâmtoreze | să strâmtorăm | să strâmtorați | să strâmtoreze | |
imperative | — | tu | — | — | voi | — | |
affirmative | strâmtorează | strâmtorați | |||||
negative | nu strâmtora | nu strâmtorați |