окончающий
Russian
editPronunciation
editParticiple
editоконча́ющий • (okončájuščij)
- present active imperfective participle of оконча́ть (okončátʹ)
Declension
editDeclension of оконча́ющий (no short forms)
masculine | neuter | feminine | plural | ||
---|---|---|---|---|---|
nominative | оконча́ющий okončájuščij |
оконча́ющее okončájuščeje |
оконча́ющая okončájuščaja |
оконча́ющие okončájuščije | |
genitive | оконча́ющего okončájuščevo |
оконча́ющей okončájuščej |
оконча́ющих okončájuščix | ||
dative | оконча́ющему okončájuščemu |
оконча́ющей okončájuščej |
оконча́ющим okončájuščim | ||
accusative | animate | оконча́ющего okončájuščevo |
оконча́ющее okončájuščeje |
оконча́ющую okončájuščuju |
оконча́ющих okončájuščix |
inanimate | оконча́ющий okončájuščij |
оконча́ющие okončájuščije | |||
instrumental | оконча́ющим okončájuščim |
оконча́ющей, оконча́ющею okončájuščej, okončájuščeju |
оконча́ющими okončájuščimi | ||
prepositional | оконча́ющем okončájuščem |
оконча́ющей okončájuščej |
оконча́ющих okončájuščix |