הגביל
Hebrew
editRoot |
---|
ג־ב־ל (g-b-l) |
Verb
editהִגְבִּיל • (higbíl) (hif'il construction)
- (transitive or intransitive) to limit, restrict
Conjugation
editConjugation of הִגְבִּיל (see also Appendix:Hebrew verbs)
non-finite forms |
| ||||
---|---|---|---|---|---|
finite forms | singular | plural | |||
m. | f. | m. | f. | ||
past | first | הִגְבַּלְתִּי | הִגְבַּלְנוּ | ||
second | הִגְבַּלְתָּ | הִגְבַּלְתְּ | הִגְבַּלְתֶּם | הִגְבַּלְתֶּן | |
third | הִגְבִּיל | הִגְבִּילָה | הִגְבִּילוּ | ||
present | מַגְבִּיל | מַגְבִּילָה | מַגְבִּילִים | מַגְבִּילוֹת | |
future | first | אַגְבִּיל | נַגְבִּיל | ||
second | תַּגְבִּיל | תַּגְבִּילִי | תַּגְבִּילוּ | תַּגְבֵּלְנָה1 | |
third | יַגְבִּיל | תַּגְבִּיל | יַגְבִּילוּ | תַּגְבֵּלְנָה1 | |
imperative | הַגְבֵּל | הַגְבִּילִי | הַגְבִּילוּ | הַגְבֵּלְנָה1 | |
notes |
|