התווכח
Hebrew
editRoot |
---|
ו־כ־ח (w-k-kh) |
Verb
editהתווכח / הִתְוַכֵּחַ • (hitvakéach) (hitpa'el construction)
- (intransitive) to argue, debate, quarrel
Usage notes
edit- Followed by עִם (im, “with”) to indicate arguing with someone.
Conjugation
editConjugation of הִתְוַכֵּחַ (see also Appendix:Hebrew verbs)
non-finite forms |
| ||||
---|---|---|---|---|---|
finite forms | singular | plural | |||
m. | f. | m. | f. | ||
past | first | הִתְוַכַּחְתִּי | הִתְוַכַּחְנוּ | ||
second | הִתְוַכַּחְתָּ | הִתְוַכַּחְתְּ | הִתְוַכַּחְתֶּם | הִתְוַכַּחְתֶּן | |
third | הִתְוַכֵּחַ | הִתְוַכְּחָה | הִתְוַכְּחוּ | ||
present | מִתְוַכֵּחַ | מִתְוַכַּחַת | מִתְוַכְּחִים | מִתְוַכְּחוֹת | |
future | first | אֶתְוַכֵּחַ | נִתְוַכֵּחַ | ||
second | תִּתְוַכֵּחַ | תִּתְוַכְּחִי | תִּתְוַכְּחוּ | תִּתְוַכַּחְנָה1 | |
third | יִתְוַכֵּחַ | תִּתְוַכֵּחַ | יִתְוַכְּחוּ | תִּתְוַכַּחְנָה1 | |
imperative | הִתְוַכֵּחַ | הִתְוַכְּחִי | הִתְוַכְּחוּ | הִתְוַכַּחְנָה1 | |
notes |
|
Derived terms
edit- על טעם וריח אין להתווכח / עַל טַעַם וְרֵיחַ אֵין לְהִתְוַכֵּחַ (al ta'ám v'réakh en l'hitvakéach)