abiudicaturus
Latin
editEtymology
editFuture active participle of abiūdicō.
Participle
editabiūdicātūrus (feminine abiūdicātūra, neuter abiūdicātūrum); first/second-declension participle
- about to deprive
Declension
editFirst/second-declension adjective.
Number | Singular | Plural | |||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Case / Gender | Masculine | Feminine | Neuter | Masculine | Feminine | Neuter | |
Nominative | abiūdicātūrus | abiūdicātūra | abiūdicātūrum | abiūdicātūrī | abiūdicātūrae | abiūdicātūra | |
Genitive | abiūdicātūrī | abiūdicātūrae | abiūdicātūrī | abiūdicātūrōrum | abiūdicātūrārum | abiūdicātūrōrum | |
Dative | abiūdicātūrō | abiūdicātūrō | abiūdicātūrīs | ||||
Accusative | abiūdicātūrum | abiūdicātūram | abiūdicātūrum | abiūdicātūrōs | abiūdicātūrās | abiūdicātūra | |
Ablative | abiūdicātūrō | abiūdicātūrā | abiūdicātūrō | abiūdicātūrīs | |||
Vocative | abiūdicātūre | abiūdicātūra | abiūdicātūrum | abiūdicātūrī | abiūdicātūrae | abiūdicātūra |