bristfällig
Swedish
editAdjective
editbristfällig (comparative bristfälligare, superlative bristfälligast)
- inadequate, lacking (substantially flawed)
Declension
editInflection of bristfällig | |||
---|---|---|---|
Indefinite | Positive | Comparative | Superlative2 |
Common singular | bristfällig | bristfälligare | bristfälligast |
Neuter singular | bristfälligt | bristfälligare | bristfälligast |
Plural | bristfälliga | bristfälligare | bristfälligast |
Masculine plural3 | bristfällige | bristfälligare | bristfälligast |
Definite | Positive | Comparative | Superlative |
Masculine singular1 | bristfällige | bristfälligare | bristfälligaste |
All | bristfälliga | bristfälligare | bristfälligaste |
1) Only used, optionally, to refer to things whose natural gender is masculine. 2) The indefinite superlative forms are only used in the predicative. 3) Dated or archaic |
References
edit- bristfällig in Svenska Akademiens ordlista (SAOL)
- bristfällig in Svensk ordbok (SO)
- bristfällig in Svenska Akademiens ordbok (SAOB)
- bristfällig in Elof Hellquist, Svensk etymologisk ordbok (1st ed., 1922)