complăcea
Romanian
editAlternative forms
editEtymology
editVerb
edita complăcea (third-person singular present complace, past participle complăcut) 2nd conj.
Conjugation
edit conjugation of complăcea (second conjugation, past participle in -ut)
infinitive | a complăcea | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
gerund | complăcând | ||||||
past participle | complăcut | ||||||
number | singular | plural | |||||
person | 1st person | 2nd person | 3rd person | 1st person | 2nd person | 3rd person | |
indicative | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | complac | complaci | complace | complăcem | complăceți | complac | |
imperfect | complăceam | complăceai | complăcea | complăceam | complăceați | complăceau | |
simple perfect | complăcui | complăcuși | complăcu | complăcurăm | complăcurăți | complăcură | |
pluperfect | complăcusem | complăcuseși | complăcuse | complăcuserăm | complăcuserăți | complăcuseră | |
subjunctive | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | să complac | să complaci | să complacă | să complăcem | să complăceți | să complacă | |
imperative | — | tu | — | — | voi | — | |
affirmative | complace | complăceți | |||||
negative | nu complăcea | nu complăceți |