criminaturus
Latin
editEtymology
editFuture active participle of crīminor.
Participle
editcrīminātūrus (feminine crīminātūra, neuter crīminātūrum); first/second-declension participle
- about to accuse
Declension
editFirst/second-declension adjective.
Number | Singular | Plural | |||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Case / Gender | Masculine | Feminine | Neuter | Masculine | Feminine | Neuter | |
Nominative | crīminātūrus | crīminātūra | crīminātūrum | crīminātūrī | crīminātūrae | crīminātūra | |
Genitive | crīminātūrī | crīminātūrae | crīminātūrī | crīminātūrōrum | crīminātūrārum | crīminātūrōrum | |
Dative | crīminātūrō | crīminātūrō | crīminātūrīs | ||||
Accusative | crīminātūrum | crīminātūram | crīminātūrum | crīminātūrōs | crīminātūrās | crīminātūra | |
Ablative | crīminātūrō | crīminātūrā | crīminātūrō | crīminātūrīs | |||
Vocative | crīminātūre | crīminātūra | crīminātūrum | crīminātūrī | crīminātūrae | crīminātūra |