dezalcătuire
Romanian
editEtymology
editFrom dezalcătui + -re.
Noun
editdezalcătuire f (plural dezalcătuiri)
Declension
editDeclension of dezalcătuire
singular | plural | |||
---|---|---|---|---|
indefinite articulation | definite articulation | indefinite articulation | definite articulation | |
nominative/accusative | (o) dezalcătuire | dezalcătuirea | (niște) dezalcătuiri | dezalcătuirile |
genitive/dative | (unei) dezalcătuiri | dezalcătuirii | (unor) dezalcătuiri | dezalcătuirilor |
vocative | dezalcătuire, dezalcătuireo | dezalcătuirilor |
References
edit- dezalcătuire in Academia Română, Micul dicționar academic, ediția a II-a, Bucharest: Univers Enciclopedic, 2010. →ISBN