elisus
Latin
editEtymology
editPerfect passive participle of ēlīdō.
Participle
editēlīsus (feminine ēlīsa, neuter ēlīsum); first/second-declension participle
Declension
editFirst/second-declension adjective.
Number | Singular | Plural | |||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Case / Gender | Masculine | Feminine | Neuter | Masculine | Feminine | Neuter | |
Nominative | ēlīsus | ēlīsa | ēlīsum | ēlīsī | ēlīsae | ēlīsa | |
Genitive | ēlīsī | ēlīsae | ēlīsī | ēlīsōrum | ēlīsārum | ēlīsōrum | |
Dative | ēlīsō | ēlīsō | ēlīsīs | ||||
Accusative | ēlīsum | ēlīsam | ēlīsum | ēlīsōs | ēlīsās | ēlīsa | |
Ablative | ēlīsō | ēlīsā | ēlīsō | ēlīsīs | |||
Vocative | ēlīse | ēlīsa | ēlīsum | ēlīsī | ēlīsae | ēlīsa |
Descendants
edit- Italian: liso
References
edit- “elisus”, in Charlton T. Lewis and Charles Short (1879) A Latin Dictionary, Oxford: Clarendon Press
- “elisus”, in Charlton T. Lewis (1891) An Elementary Latin Dictionary, New York: Harper & Brothers
- elisus in Gaffiot, Félix (1934) Dictionnaire illustré latin-français, Hachette.