exhortatus
Latin
editEtymology
editPerfect participle of exhortor
Participle
editexhortātus (feminine exhortāta, neuter exhortātum); first/second-declension participle
Declension
editFirst/second-declension adjective.
Number | Singular | Plural | |||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Case / Gender | Masculine | Feminine | Neuter | Masculine | Feminine | Neuter | |
Nominative | exhortātus | exhortāta | exhortātum | exhortātī | exhortātae | exhortāta | |
Genitive | exhortātī | exhortātae | exhortātī | exhortātōrum | exhortātārum | exhortātōrum | |
Dative | exhortātō | exhortātō | exhortātīs | ||||
Accusative | exhortātum | exhortātam | exhortātum | exhortātōs | exhortātās | exhortāta | |
Ablative | exhortātō | exhortātā | exhortātō | exhortātīs | |||
Vocative | exhortāte | exhortāta | exhortātum | exhortātī | exhortātae | exhortāta |