extrage
Romanian
editEtymology
editBorrowed from Latin extrahere, present active infinitive of extrahō, based on the example of French extraire, with conjugation modeled on trage.
Verb
edita extrage (third-person singular present extrage, past participle extras) 3rd conj.
- to extract
Conjugation
edit conjugation of extrage (third conjugation, past participle in -s)
infinitive | a extrage | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
gerund | extragând | ||||||
past participle | extras | ||||||
number | singular | plural | |||||
person | 1st person | 2nd person | 3rd person | 1st person | 2nd person | 3rd person | |
indicative | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | extrag | extragi | extrage | extragem | extrageți | extrag | |
imperfect | extrageam | extrageai | extragea | extrageam | extrageați | extrageau | |
simple perfect | extrasei | extraseși | extrase | extraserăm | extraserăți | extraseră | |
pluperfect | extrasesem | extraseseși | extrasese | extraseserăm | extraseserăți | extraseseră | |
subjunctive | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | să extrag | să extragi | să extragă | să extragem | să extrageți | să extragă | |
imperative | — | tu | — | — | voi | — | |
affirmative | extrage | extrageți | |||||
negative | nu extrage | nu extrageți |