harmonikář
Czech
editEtymology
editFrom harmonika (“harmonica, accordion”) + -ář.
Pronunciation
editNoun
editharmonikář m anim (female equivalent harmonikářka)
Declension
editDeclension of harmonikář (soft masculine animate)
singular | plural | |
---|---|---|
nominative | harmonikář | harmonikáři |
genitive | harmonikáře | harmonikářů |
dative | harmonikářovi, harmonikáři | harmonikářům |
accusative | harmonikáře | harmonikáře |
vocative | harmonikáři | harmonikáři |
locative | harmonikářovi, harmonikáři | harmonikářích |
instrumental | harmonikářem | harmonikáři |
Related terms
editFurther reading
edit- “harmonikář”, in Příruční slovník jazyka českého (in Czech), 1935-1957
- “harmonikář”, in Slovník spisovného jazyka českého (in Czech), 1960–1971, 1989
- “harmonikář”, in Internetová jazyková příručka (in Czech)