oförvägen
Swedish
editEtymology
editBorrowed from Middle Low German unvorwegen. First attested in 1541.
Adjective
editoförvägen (comparative oförvägnare, superlative oförvägnast)
Declension
editInflection of oförvägen | |||
---|---|---|---|
Indefinite | Positive | Comparative | Superlative2 |
Common singular | oförvägen | oförvägnare | oförvägnast |
Neuter singular | oförväget | oförvägnare | oförvägnast |
Plural | oförvägna | oförvägnare | oförvägnast |
Masculine plural3 | oförvägne | oförvägnare | oförvägnast |
Definite | Positive | Comparative | Superlative |
Masculine singular1 | oförvägne | oförvägnare | oförvägnaste |
All | oförvägna | oförvägnare | oförvägnaste |
1) Only used, optionally, to refer to things whose natural gender is masculine. 2) The indefinite superlative forms are only used in the predicative. 3) Dated or archaic |
References
edit- oförvägen in Svenska Akademiens ordlista (SAOL)
- oförvägen in Svensk ordbok (SO)
- oförvägen in Svenska Akademiens ordbok (SAOB)
- oförvägen in Elof Hellquist, Svensk etymologisk ordbok (1st ed., 1922)