povolávat
Czech
editPronunciation
editVerb
editpovolávat impf
- imperfective form of povolat
- 2017, Bernard Minier, Mráz:
- Policisté neměli vlastní profilové psychology jako četnictvo a často museli povolávat odborníky zvenčí.
- (please add an English translation of this quotation)
Conjugation
editConjugation
Infinitive | povolávat, povolávati | Active adjective | povolávající |
---|---|---|---|
Verbal noun | povolávání | Passive adjective | povolávaný |
Present forms | indicative | imperative | ||
---|---|---|---|---|
singular | plural | singular | plural | |
1st person | povolávám | povoláváme | — | povolávejme |
2nd person | povoláváš | povoláváte | povolávej | povolávejte |
3rd person | povolává | povolávají | — | — |
The future tense: a combination of a future form of být + infinitive povolávat. |
Participles | Past participles | Passive participles | ||
---|---|---|---|---|
singular | plural | singular | plural | |
masculine animate | povolával | povolávali | povoláván | povoláváni |
masculine inanimate | povolávaly | povolávány | ||
feminine | povolávala | povolávána | ||
neuter | povolávalo | povolávala | povoláváno | povolávána |
Transgressives | present | past |
---|---|---|
masculine singular | povolávaje | — |
feminine + neuter singular | povolávajíc | — |
plural | povolávajíce | — |
Derived terms
editFurther reading
edit- “povolávati”, in Příruční slovník jazyka českého (in Czech), 1935-1957
- “povolávati”, in Slovník spisovného jazyka českého (in Czech), 1960–1971, 1989
- “povolávat”, in Internetová jazyková příručka (in Czech)