praeiudicaturus
Latin
editEtymology
editFuture active participle of praeiūdicō.
Participle
editpraeiūdicātūrus (feminine praeiūdicātūra, neuter praeiūdicātūrum); first/second-declension participle
- about to prejudge
Declension
editFirst/second-declension adjective.
Number | Singular | Plural | |||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Case / Gender | Masculine | Feminine | Neuter | Masculine | Feminine | Neuter | |
Nominative | praeiūdicātūrus | praeiūdicātūra | praeiūdicātūrum | praeiūdicātūrī | praeiūdicātūrae | praeiūdicātūra | |
Genitive | praeiūdicātūrī | praeiūdicātūrae | praeiūdicātūrī | praeiūdicātūrōrum | praeiūdicātūrārum | praeiūdicātūrōrum | |
Dative | praeiūdicātūrō | praeiūdicātūrō | praeiūdicātūrīs | ||||
Accusative | praeiūdicātūrum | praeiūdicātūram | praeiūdicātūrum | praeiūdicātūrōs | praeiūdicātūrās | praeiūdicātūra | |
Ablative | praeiūdicātūrō | praeiūdicātūrā | praeiūdicātūrō | praeiūdicātūrīs | |||
Vocative | praeiūdicātūre | praeiūdicātūra | praeiūdicātūrum | praeiūdicātūrī | praeiūdicātūrae | praeiūdicātūra |