sericatus
Latin
editPronunciation
edit- (Classical Latin) IPA(key): /seː.riˈkaː.tus/, [s̠eːrɪˈkäːt̪ʊs̠]
- (modern Italianate Ecclesiastical) IPA(key): /se.riˈka.tus/, [seriˈkäːt̪us]
Adjective
editsēricātus (feminine sēricāta, neuter sēricātum); first/second-declension adjective
Declension
editFirst/second-declension adjective.
Number | Singular | Plural | |||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Case / Gender | Masculine | Feminine | Neuter | Masculine | Feminine | Neuter | |
Nominative | sēricātus | sēricāta | sēricātum | sēricātī | sēricātae | sēricāta | |
Genitive | sēricātī | sēricātae | sēricātī | sēricātōrum | sēricātārum | sēricātōrum | |
Dative | sēricātō | sēricātō | sēricātīs | ||||
Accusative | sēricātum | sēricātam | sēricātum | sēricātōs | sēricātās | sēricāta | |
Ablative | sēricātō | sēricātā | sēricātō | sēricātīs | |||
Vocative | sēricāte | sēricāta | sēricātum | sēricātī | sēricātae | sēricāta |
References
edit- “sericatus”, in Charlton T. Lewis and Charles Short (1879) A Latin Dictionary, Oxford: Clarendon Press
- sericatus in Charles du Fresne du Cange’s Glossarium Mediæ et Infimæ Latinitatis (augmented edition with additions by D. P. Carpenterius, Adelungius and others, edited by Léopold Favre, 1883–1887)
- sericatus in Gaffiot, Félix (1934) Dictionnaire illustré latin-français, Hachette.