staročeština
Czech
editEtymology
editFrom staro- (“old-”) + čeština (“Czech”).
Pronunciation
editNoun
editstaročeština f
- Old Czech (the historical form of the Czech language of the 12th–15th centuries)
- Synonym: stará čeština
- Coordinate term: pračeština
Declension
editDeclension of staročeština (hard feminine)
singular | plural | |
---|---|---|
nominative | staročeština | staročeštiny |
genitive | staročeštiny | staročeštin |
dative | staročeštině | staročeštinám |
accusative | staročeštinu | staročeštiny |
vocative | staročeštino | staročeštiny |
locative | staročeštině | staročeštinách |
instrumental | staročeštinou | staročeštinami |
Related terms
edit- český
- čeština f
- češtinář m anim
- Staročech m anim
- staročeský
- Staročeška f
Further reading
edit- “staročeština”, in Příruční slovník jazyka českého (in Czech), 1935-1957
- “staročeština”, in Slovník spisovného jazyka českého (in Czech), 1960–1971, 1989
- “staročeština”, in Internetová jazyková příručka (in Czech)