suplini
Romanian
editEtymology
editBorrowed from Italian supplire.
Verb
edita suplini (third-person singular present suplinește, past participle suplinit) 4th conj.
Conjugation
edit conjugation of suplini (fourth conjugation, -esc- infix)
infinitive | a suplini | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
gerund | suplinind | ||||||
past participle | suplinit | ||||||
number | singular | plural | |||||
person | 1st person | 2nd person | 3rd person | 1st person | 2nd person | 3rd person | |
indicative | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | suplinesc | suplinești | suplinește | suplinim | supliniți | suplinesc | |
imperfect | suplineam | suplineai | suplinea | suplineam | suplineați | suplineau | |
simple perfect | suplinii | supliniși | suplini | suplinirăm | suplinirăți | supliniră | |
pluperfect | suplinisem | supliniseși | suplinise | supliniserăm | supliniserăți | supliniseră | |
subjunctive | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | să suplinesc | să suplinești | să suplinească | să suplinim | să supliniți | să suplinească | |
imperative | — | tu | — | — | voi | — | |
affirmative | suplinește | supliniți | |||||
negative | nu suplini | nu supliniți |