upphöja
Swedish
editVerb
editupphöja (present upphöjer, preterite upphöjde, supine upphöjt, imperative upphöj)
- to elevate, to exalt, to raise (to a higher rank)
- (mathematics) to raise
- Tre upphöjt till två är nio
- Three raised to the power of two is nine
Conjugation
editConjugation of upphöja (weak)
Active | Passive | |||
---|---|---|---|---|
Infinitive | upphöja | upphöjas | ||
Supine | upphöjt | upphöjts | ||
Imperative | upphöj | — | ||
Imper. plural1 | upphöjen | — | ||
Present | Past | Present | Past | |
Indicative | upphöjer | upphöjde | upphöjs, upphöjes | upphöjdes |
Ind. plural1 | upphöja | upphöjde | upphöjas | upphöjdes |
Subjunctive2 | upphöje | upphöjde | upphöjes | upphöjdes |
Participles | ||||
Present participle | upphöjande | |||
Past participle | upphöjd | |||
1 Archaic. 2 Dated. See the appendix on Swedish verbs. |
Related terms
editFurther reading
edit- upphöja in Svensk ordbok.