vyslepičit
Czech
editPronunciation
editVerb
editvyslepičit pf
- (colloquial) to blab (to tell what was meant to be secret)
Conjugation
editConjugation
Infinitive | vyslepičit, vyslepičiti | Active adjective | vyslepičivší |
---|---|---|---|
Verbal noun | vyslepičení | Passive adjective | vyslepičený |
Present forms | indicative | imperative | ||
---|---|---|---|---|
singular | plural | singular | plural | |
1st person | vyslepičím | vyslepičíme | — | vyslepičme |
2nd person | vyslepičíš | vyslepičíte | vyslepič | vyslepičte |
3rd person | vyslepičí | vyslepičí | — | — |
The verb vyslepičit does not have present tense and the present forms are used to express future only. |
Participles | Past participles | Passive participles | ||
---|---|---|---|---|
singular | plural | singular | plural | |
masculine animate | vyslepičil | vyslepičili | vyslepičen | vyslepičeni |
masculine inanimate | vyslepičily | vyslepičeny | ||
feminine | vyslepičila | vyslepičena | ||
neuter | vyslepičilo | vyslepičila | vyslepičeno | vyslepičena |
Transgressives | present | past |
---|---|---|
masculine singular | — | vyslepičiv |
feminine + neuter singular | — | vyslepičivši |
plural | — | vyslepičivše |
Further reading
edit- “vyslepičiti”, in Příruční slovník jazyka českého (in Czech), 1935-1957
- “vyslepičit”, in Slovník spisovného jazyka českého (in Czech), 1960–1971, 1989