zhovadit
Czech
editPronunciation
editVerb
editzhovadit pf
- (rare, derogatory) to imbrute, to brutalise
- 1863, Václav Zelený, tr. TB Macaulay Dějiny anglické, Díl čtvrtý, I.L. Kober, page 444:
- Anglická politika, pravil, prý je tak úplně zhovadila, že prý se mohou sotva nazývati tvory lidskými.
- The English policy, he said, had so completely brutalised them, that they could hardly be called human beings. (Chapter XV, III.522–523)
- 1863, Václav Zelený, tr. TB Macaulay Dějiny anglické, Díl čtvrtý, I.L. Kober, page 444:
Conjugation
editConjugation
Infinitive | zhovadit, zhovaditi | Active adjective | zhovadivší |
---|---|---|---|
Verbal noun | zhovadění | Passive adjective | zhovaděný |
Present forms | indicative | imperative | ||
---|---|---|---|---|
singular | plural | singular | plural | |
1st person | zhovadím | zhovadíme | — | zhovaďme |
2nd person | zhovadíš | zhovadíte | zhovaď | zhovaďte |
3rd person | zhovadí | zhovadí | — | — |
The verb zhovadit does not have present tense and the present forms are used to express future only. |
Participles | Past participles | Passive participles | ||
---|---|---|---|---|
singular | plural | singular | plural | |
masculine animate | zhovadil | zhovadili | zhovaděn | zhovaděni |
masculine inanimate | zhovadily | zhovaděny | ||
feminine | zhovadila | zhovaděna | ||
neuter | zhovadilo | zhovadila | zhovaděno | zhovaděna |
Transgressives | present | past |
---|---|---|
masculine singular | — | zhovadiv |
feminine + neuter singular | — | zhovadivši |
plural | — | zhovadivše |