återfalla
Swedish
editEtymology
editVerb
editåterfalla (present återfaller, preterite återföll, supine återfallit, imperative återfall)
- relapse
- återfalla i brott
- relapse into crime
- rest, fall on
- ansvaret återfaller på henne
- the responsibility falls on her
Conjugation
editConjugation of återfalla (class 7 strong)
Active | Passive | |||
---|---|---|---|---|
Infinitive | återfalla | — | ||
Supine | återfallit | — | ||
Imperative | återfall | — | ||
Imper. plural1 | återfallen | — | ||
Present | Past | Present | Past | |
Indicative | återfaller | återföll | — | — |
Ind. plural1 | återfalla | återföllo | — | — |
Subjunctive2 | återfalle | återfölle | — | — |
Participles | ||||
Present participle | återfallande | |||
Past participle | återfallen | |||
1 Archaic. 2 Dated. See the appendix on Swedish verbs. |