închiriat
Romanian
editEtymology
editPast participle of închiria.
Noun
editînchiriat n (uncountable)
Declension
edit declension of închiriat (singular only)
singular | ||
---|---|---|
n gender | indefinite articulation | definite articulation |
nominative/accusative | (un) închiriat | închiriatul |
genitive/dative | (unui) închiriat | închiriatului |
vocative | închiriatule |
Verb
editînchiriat (past participle of închiria)