încolăcit
Romanian
editEtymology
editPast participle of încolăci.
Adjective
editîncolăcit m or n (feminine singular încolăcită, masculine plural încolăciți, feminine and neuter plural încolăcite)
Declension
editDeclension of încolăcit
singular | plural | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
masculine | neuter | feminine | masculine | neuter | feminine | ||
nominative/ accusative |
indefinite | încolăcit | încolăcită | încolăciți | încolăcite | ||
definite | încolăcitul | încolăcita | încolăciții | încolăcitele | |||
genitive/ dative |
indefinite | încolăcit | încolăcite | încolăciți | încolăcite | ||
definite | încolăcitului | încolăcitei | încolăciților | încolăcitelor |
Verb
editîncolăcit (past participle of încolăci)