מאס
See also: מאָס
Hebrew
editRoot |
---|
מ־א־ס (m-ʾ-s) |
Verb
editמָאַס • (ma'ás) (pa'al construction)
- (literary) to be fed up with, to be exasperated with, to be sick of, to have enough of
- הוא מאס בעבודתו. ― He was fed up with his work.
Conjugation
editConjugation of מָאַס (see also Appendix:Hebrew verbs)
non-finite forms |
| ||||
---|---|---|---|---|---|
finite forms | singular | plural | |||
m. | f. | m. | f. | ||
past | first | מָאַסְתִּי | מָאַסְנוּ | ||
second | מָאַסְתָּ | מָאַסְתְּ | מְאַסְתֶּם1 | מְאַסְתֶּן1 | |
third | מָאַס | מָאֲסָה | מָאֲסוּ | ||
present | מוֹאֵס | מוֹאֶסֶת | מוֹאֲסִים | מוֹאֲסוֹת | |
future | first | אֶמְאַס | נִמְאַס | ||
second | תִּמְאַס | תִּמְאֲסִי | תִּמְאֲסוּ | תִּמְאַסְנָה2 | |
third | יִמְאַס | תִּמְאַס | יִמְאֲסוּ | תִּמְאַסְנָה2 | |
imperative | מְאַס | מַאֲסִי | מַאֲסוּ | מְאַסְנָה2 | |
notes |
|