ajoittuminen
Finnish
editEtymology
editPronunciation
edit- IPA(key): /ˈɑjoi̯tːuminen/, [ˈɑ̝jo̞i̯t̪ˌt̪umine̞n]
- Rhymes: -uminen
- Syllabification(key): a‧joit‧tu‧mi‧nen
Noun
editajoittuminen
- verbal noun of ajoittua
- being dated (located to a certain time)
Declension
editInflection of ajoittuminen (Kotus type 38/nainen, no gradation) | |||
---|---|---|---|
nominative | ajoittuminen | ajoittumiset | |
genitive | ajoittumisen | ajoittumisten ajoittumisien | |
partitive | ajoittumista | ajoittumisia | |
illative | ajoittumiseen | ajoittumisiin | |
singular | plural | ||
nominative | ajoittuminen | ajoittumiset | |
accusative | nom. | ajoittuminen | ajoittumiset |
gen. | ajoittumisen | ||
genitive | ajoittumisen | ajoittumisten ajoittumisien | |
partitive | ajoittumista | ajoittumisia | |
inessive | ajoittumisessa | ajoittumisissa | |
elative | ajoittumisesta | ajoittumisista | |
illative | ajoittumiseen | ajoittumisiin | |
adessive | ajoittumisella | ajoittumisilla | |
ablative | ajoittumiselta | ajoittumisilta | |
allative | ajoittumiselle | ajoittumisille | |
essive | ajoittumisena | ajoittumisina | |
translative | ajoittumiseksi | ajoittumisiksi | |
abessive | ajoittumisetta | ajoittumisitta | |
instructive | — | ajoittumisin | |
comitative | See the possessive forms below. |