convicțiune
Romanian
editEtymology
editBorrowed from French conviction.
Noun
editconvicțiune f (plural convicțiuni)
Declension
editDeclension of convicțiune
singular | plural | |||
---|---|---|---|---|
indefinite articulation | definite articulation | indefinite articulation | definite articulation | |
nominative/accusative | (o) convicțiune | convicțiunea | (niște) convicțiuni | convicțiunile |
genitive/dative | (unei) convicțiuni | convicțiunii | (unor) convicțiuni | convicțiunilor |
vocative | convicțiune, convicțiuneo | convicțiunilor |