debilitaturus
Latin
editEtymology
editFuture active participle of dēbilitō
Participle
editdēbilitātūrus (feminine dēbilitātūra, neuter dēbilitātūrum); first/second-declension participle
- about to cripple, about to debilitate
- Rex captos hostes debilitaturus erat. ― The king was about to cripple the captured enemies.
Declension
editFirst/second-declension adjective.
Number | Singular | Plural | |||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Case / Gender | Masculine | Feminine | Neuter | Masculine | Feminine | Neuter | |
Nominative | dēbilitātūrus | dēbilitātūra | dēbilitātūrum | dēbilitātūrī | dēbilitātūrae | dēbilitātūra | |
Genitive | dēbilitātūrī | dēbilitātūrae | dēbilitātūrī | dēbilitātūrōrum | dēbilitātūrārum | dēbilitātūrōrum | |
Dative | dēbilitātūrō | dēbilitātūrō | dēbilitātūrīs | ||||
Accusative | dēbilitātūrum | dēbilitātūram | dēbilitātūrum | dēbilitātūrōs | dēbilitātūrās | dēbilitātūra | |
Ablative | dēbilitātūrō | dēbilitātūrā | dēbilitātūrō | dēbilitātūrīs | |||
Vocative | dēbilitātūre | dēbilitātūra | dēbilitātūrum | dēbilitātūrī | dēbilitātūrae | dēbilitātūra |