försvaga
Swedish
editEtymology
editInherited from Old Swedish forsvaka. By surface analysis, för- + svag + -a.
Verb
editförsvaga (present försvagar, preterite försvagade, supine försvagat, imperative försvaga)
- to weaken
Conjugation
editConjugation of försvaga (weak)
Active | Passive | |||
---|---|---|---|---|
Infinitive | försvaga | försvagas | ||
Supine | försvagat | försvagats | ||
Imperative | försvaga | — | ||
Imper. plural1 | försvagen | — | ||
Present | Past | Present | Past | |
Indicative | försvagar | försvagade | försvagas | försvagades |
Ind. plural1 | försvaga | försvagade | försvagas | försvagades |
Subjunctive2 | försvage | försvagade | försvages | försvagades |
Participles | ||||
Present participle | försvagande | |||
Past participle | försvagad | |||
1 Archaic. 2 Dated. See the appendix on Swedish verbs. |