instruktegar
Ido
editEtymology
editFrom instruktar (“to teach, instruct”) + -eg-.
Verb
editinstruktegar (present tense instruktegas, past tense instruktegis, future tense instruktegos, imperative instruktegez, conditional instruktegus)
- (transitive) to cram
Conjugation
edit Conjugation of instruktegar
present | past | future | |||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
infinitive | instruktegar | instruktegir | instruktegor | ||||
tense | instruktegas | instruktegis | instruktegos | ||||
conditional | instruktegus | ||||||
imperative | instruktegez | ||||||
adjective active participle | instrukteganta | instrukteginta | instruktegonta | ||||
adverbial active participle | instruktegante | instrukteginte | instruktegonte | ||||
nominal active participle | singular | instrukteganto | instrukteginto | instruktegonto | |||
plural | instrukteganti | instrukteginti | instruktegonti | ||||
adjective passive participle | instruktegata | instruktegita | instruktegota | ||||
adverbial passive participle | instruktegate | instruktegite | instruktegote | ||||
nominal passive participle | singular | instruktegato | instruktegito | instruktegoto | |||
plural | instruktegati | instruktegiti | instruktegoti |