minäkuva
Finnish
editEtymology
editminä (“self”) + kuva (“picture”)
Pronunciation
editNoun
editminäkuva
Declension
editInflection of minäkuva (Kotus type 10/koira, no gradation) | |||
---|---|---|---|
nominative | minäkuva | minäkuvat | |
genitive | minäkuvan | minäkuvien | |
partitive | minäkuvaa | minäkuvia | |
illative | minäkuvaan | minäkuviin | |
singular | plural | ||
nominative | minäkuva | minäkuvat | |
accusative | nom. | minäkuva | minäkuvat |
gen. | minäkuvan | ||
genitive | minäkuvan | minäkuvien minäkuvain rare | |
partitive | minäkuvaa | minäkuvia | |
inessive | minäkuvassa | minäkuvissa | |
elative | minäkuvasta | minäkuvista | |
illative | minäkuvaan | minäkuviin | |
adessive | minäkuvalla | minäkuvilla | |
ablative | minäkuvalta | minäkuvilta | |
allative | minäkuvalle | minäkuville | |
essive | minäkuvana | minäkuvina | |
translative | minäkuvaksi | minäkuviksi | |
abessive | minäkuvatta | minäkuvitta | |
instructive | — | minäkuvin | |
comitative | See the possessive forms below. |
Further reading
edit- “minäkuva”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish][1] (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-03