obiectiv
Romanian
editEtymology
editBorrowed from French objectif, Latin objectivus. Equivalent to obiect + -iv.
Pronunciation
editAdjective
editobiectiv m or n (feminine singular obiectivă, masculine plural obiectivi, feminine and neuter plural obiective)
Declension
editDeclension of obiectiv
singular | plural | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
masculine | neuter | feminine | masculine | neuter | feminine | ||
nominative/ accusative |
indefinite | obiectiv | obiectivă | obiectivi | obiective | ||
definite | obiectivul | obiectiva | obiectivii | obiectivele | |||
genitive/ dative |
indefinite | obiectiv | obiective | obiectivi | obiective | ||
definite | obiectivului | obiectivei | obiectivilor | obiectivelor |
Related terms
editNoun
editobiectiv n (plural obiective)
Declension
editDeclension of obiectiv
singular | plural | |||
---|---|---|---|---|
indefinite articulation | definite articulation | indefinite articulation | definite articulation | |
nominative/accusative | (un) obiectiv | obiectivul | (niște) obiective | obiectivele |
genitive/dative | (unui) obiectiv | obiectivului | (unor) obiective | obiectivelor |
vocative | obiectivule | obiectivelor |