odpuzovat
Czech
editPronunciation
editVerb
editodpuzovat impf (perfective odpudit)
- to repel
- Antonym: přitahovat
Conjugation
editConjugation
Infinitive | odpuzovat, odpuzovati | Active adjective | odpuzující |
---|---|---|---|
Verbal noun | odpuzování | Passive adjective | odpuzovaný |
Present forms | indicative | imperative | ||
---|---|---|---|---|
singular | plural | singular | plural | |
1st person | odpuzuji, odpuzuju (coll.) |
odpuzujeme | — | odpuzujme |
2nd person | odpuzuješ | odpuzujete | odpuzuj | odpuzujte |
3rd person | odpuzuje | odpuzují, odpuzujou (coll.) |
— | — |
The future tense: a combination of a future form of být + infinitive odpuzovat. |
Participles | Past participles | Passive participles | ||
---|---|---|---|---|
singular | plural | singular | plural | |
masculine animate | odpuzoval | odpuzovali | odpuzován | odpuzováni |
masculine inanimate | odpuzovaly | odpuzovány | ||
feminine | odpuzovala | odpuzována | ||
neuter | odpuzovalo | odpuzovala | odpuzováno | odpuzována |
Transgressives | present | past |
---|---|---|
masculine singular | odpuzuje | — |
feminine + neuter singular | odpuzujíc | — |
plural | odpuzujíce | — |
Further reading
edit- “odpuzovati”, in Příruční slovník jazyka českého (in Czech), 1935-1957
- “odpuzovati”, in Slovník spisovného jazyka českého (in Czech), 1960–1971, 1989
- “odpuzovat”, in Internetová jazyková příručka (in Czech)