From o- + pálit.
opálit pf (imperfective opalovat)
- perfective of opalovat
Conjugation
Infinitive
|
opálit, opáliti
|
Active adjective
|
opálivší
|
Verbal noun
|
—
|
Passive adjective
|
—
|
The verb opálit does not have present tense and the present forms are used to express future only. |
|
Transgressives
|
present
|
past
|
masculine singular
|
— |
opáliv
|
feminine + neuter singular
|
— |
opálivši
|
plural
|
— |
opálivše
|
- “opáliti”, in Příruční slovník jazyka českého (in Czech), 1935-1957
- “opáliti”, in Slovník spisovného jazyka českého (in Czech), 1960–1971, 1989
- “opálit”, in Internetová jazyková příručka (in Czech)