percheziționa
Romanian
editEtymology
editBorrowed from French perquisitionner.
Verb
edita percheziționa (third-person singular present percheziționează, past participle percheziționat) 1st conj.
- to search
Conjugation
edit conjugation of percheziționa (first conjugation, -ez- infix)
infinitive | a percheziționa | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
gerund | percheziționând | ||||||
past participle | percheziționat | ||||||
number | singular | plural | |||||
person | 1st person | 2nd person | 3rd person | 1st person | 2nd person | 3rd person | |
indicative | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | percheziționez | percheziționezi | percheziționează | percheziționăm | percheziționați | percheziționează | |
imperfect | percheziționam | percheziționai | percheziționa | percheziționam | percheziționați | percheziționau | |
simple perfect | percheziționai | percheziționași | percheziționă | percheziționarăm | percheziționarăți | percheziționară | |
pluperfect | percheziționasem | percheziționaseși | percheziționase | percheziționaserăm | percheziționaserăți | percheziționaseră | |
subjunctive | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | să percheziționez | să percheziționezi | să percheziționeze | să percheziționăm | să percheziționați | să percheziționeze | |
imperative | — | tu | — | — | voi | — | |
affirmative | percheziționează | percheziționați | |||||
negative | nu percheziționa | nu percheziționați |