plenipotențiat
Romanian
editEtymology
editFrom plenipotenție + -at.
Noun
editplenipotențiat m (plural plenipotențiați)
Declension
editDeclension of plenipotențiat
singular | plural | |||
---|---|---|---|---|
indefinite articulation | definite articulation | indefinite articulation | definite articulation | |
nominative/accusative | (un) plenipotențiat | plenipotențiatul | (niște) plenipotențiați | plenipotențiații |
genitive/dative | (unui) plenipotențiat | plenipotențiatului | (unor) plenipotențiați | plenipotențiaților |
vocative | plenipotențiatule | plenipotențiaților |
References
edit- plenipotențiat in Academia Română, Micul dicționar academic, ediția a II-a, Bucharest: Univers Enciclopedic, 2010. →ISBN