ponižovat
Czech
editEtymology
editInherited from Old Czech ponižovati.
Pronunciation
editVerb
editponižovat impf
- imperfective form of ponížit
Conjugation
edit2=i 3=žPlease see Module:checkparams for help with this warning.
Conjugation
Infinitive | ponižovat, ponižovati | Active adjective | ponující |
---|---|---|---|
Verbal noun | ponování | Passive adjective | ponovaný |
Present forms | indicative | imperative | ||
---|---|---|---|---|
singular | plural | singular | plural | |
1st person | ponuji, ponuju (coll.) |
ponujeme | — | ponujme |
2nd person | ponuješ | ponujete | ponuj | ponujte |
3rd person | ponuje | ponují, ponujou (coll.) |
— | — |
The future tense: a combination of a future form of být + infinitive ponižovat. |
Participles | Past participles | Passive participles | ||
---|---|---|---|---|
singular | plural | singular | plural | |
masculine animate | ponoval | ponovali | ponován | ponováni |
masculine inanimate | ponovaly | ponovány | ||
feminine | ponovala | ponována | ||
neuter | ponovalo | ponovala | ponováno | ponována |
Transgressives | present | past |
---|---|---|
masculine singular | ponuje | — |
feminine + neuter singular | ponujíc | — |
plural | ponujíce | — |
Further reading
edit- “ponižovati”, in Příruční slovník jazyka českého (in Czech), 1935-1957
- “ponižovati”, in Slovník spisovného jazyka českého (in Czech), 1960–1971, 1989
- “ponižovat”, in Internetová jazyková příručka (in Czech)