prepozit
Romanian
editEtymology
editBorrowed from Latin praepositus or German Präpositus.
Noun
editprepozit m (plural prepoziți)
Declension
editDeclension of prepozit
singular | plural | |||
---|---|---|---|---|
indefinite articulation | definite articulation | indefinite articulation | definite articulation | |
nominative/accusative | (un) prepozit | prepozitul | (niște) prepoziți | prepoziții |
genitive/dative | (unui) prepozit | prepozitului | (unor) prepoziți | prepoziților |
vocative | prepozitule | prepoziților |