preventív
Hungarian
editEtymology
editFrom German präventiv.[1] With -ív ending.
Pronunciation
editAdjective
editpreventív (comparative preventívebb, superlative legpreventívebb)
Declension
editInflection (stem in -e-, front unrounded harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | preventív | preventívek |
accusative | preventívet | preventíveket |
dative | preventívnek | preventíveknek |
instrumental | preventívvel | preventívekkel |
causal-final | preventívért | preventívekért |
translative | preventívvé | preventívekké |
terminative | preventívig | preventívekig |
essive-formal | preventívként | preventívekként |
essive-modal | — | — |
inessive | preventívben | preventívekben |
superessive | preventíven | preventíveken |
adessive | preventívnél | preventíveknél |
illative | preventívbe | preventívekbe |
sublative | preventívre | preventívekre |
allative | preventívhez | preventívekhez |
elative | preventívből | preventívekből |
delative | preventívről | preventívekről |
ablative | preventívtől | preventívektől |
non-attributive possessive - singular |
preventívé | preventíveké |
non-attributive possessive - plural |
preventívéi | preventívekéi |
Derived terms
editReferences
edit- ^ Tótfalusi, István. Idegenszó-tár: Idegen szavak értelmező és etimológiai szótára (’A Storehouse of Foreign Words: an explanatory and etymological dictionary of foreign words’). Budapest: Tinta Könyvkiadó, 2005. →ISBN
Further reading
edit- preventív in Bárczi, Géza and László Országh. A magyar nyelv értelmező szótára (‘The Explanatory Dictionary of the Hungarian Language’, abbr.: ÉrtSz.). Budapest: Akadémiai Kiadó, 1959–1962. Fifth ed., 1992: →ISBN