primitív
See also: primitiv
Hungarian
editEtymology
editFrom German primitiv, from Latin primitivus.[1] With -ív ending.
Pronunciation
editAdjective
editprimitív (comparative primitívebb, superlative legprimitívebb)
Declension
editInflection (stem in -e-, front unrounded harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | primitív | primitívek |
accusative | primitívet | primitíveket |
dative | primitívnek | primitíveknek |
instrumental | primitívvel | primitívekkel |
causal-final | primitívért | primitívekért |
translative | primitívvé | primitívekké |
terminative | primitívig | primitívekig |
essive-formal | primitívként | primitívekként |
essive-modal | — | — |
inessive | primitívben | primitívekben |
superessive | primitíven | primitíveken |
adessive | primitívnél | primitíveknél |
illative | primitívbe | primitívekbe |
sublative | primitívre | primitívekre |
allative | primitívhez | primitívekhez |
elative | primitívből | primitívekből |
delative | primitívről | primitívekről |
ablative | primitívtől | primitívektől |
non-attributive possessive - singular |
primitívé | primitíveké |
non-attributive possessive - plural |
primitívéi | primitívekéi |
References
edit- ^ Tótfalusi, István. Idegenszó-tár: Idegen szavak értelmező és etimológiai szótára (’A Storehouse of Foreign Words: an explanatory and etymological dictionary of foreign words’). Budapest: Tinta Könyvkiadó, 2005. →ISBN
Further reading
edit- primitív in Bárczi, Géza and László Országh. A magyar nyelv értelmező szótára (‘The Explanatory Dictionary of the Hungarian Language’, abbr.: ÉrtSz.). Budapest: Akadémiai Kiadó, 1959–1962. Fifth ed., 1992: →ISBN