refractariolus
Latin
editEtymology
editPronunciation
edit- (Classical Latin) IPA(key): /re.fraːk.taːˈri.o.lus/, [rɛfräːkt̪äːˈriɔɫ̪ʊs̠]
- (modern Italianate Ecclesiastical) IPA(key): /re.frak.taˈri.o.lus/, [refräkt̪äˈriːolus]
Adjective
editrefrāctāriolus (feminine refrāctāriola, neuter refrāctāriolum); first/second-declension adjective
- somewhat stubborn or refractory
Declension
editFirst/second-declension adjective.
Number | Singular | Plural | |||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Case / Gender | Masculine | Feminine | Neuter | Masculine | Feminine | Neuter | |
Nominative | refrāctāriolus | refrāctāriola | refrāctāriolum | refrāctāriolī | refrāctāriolae | refrāctāriola | |
Genitive | refrāctāriolī | refrāctāriolae | refrāctāriolī | refrāctāriolōrum | refrāctāriolārum | refrāctāriolōrum | |
Dative | refrāctāriolō | refrāctāriolō | refrāctāriolīs | ||||
Accusative | refrāctāriolum | refrāctāriolam | refrāctāriolum | refrāctāriolōs | refrāctāriolās | refrāctāriola | |
Ablative | refrāctāriolō | refrāctāriolā | refrāctāriolō | refrāctāriolīs | |||
Vocative | refrāctāriole | refrāctāriola | refrāctāriolum | refrāctāriolī | refrāctāriolae | refrāctāriola |
References
edit- “refractariolus”, in Charlton T. Lewis and Charles Short (1879) A Latin Dictionary, Oxford: Clarendon Press
- “refractariolus”, in Charlton T. Lewis (1891) An Elementary Latin Dictionary, New York: Harper & Brothers
- refractariolus in Gaffiot, Félix (1934) Dictionnaire illustré latin-français, Hachette.