robbanékony
Hungarian
editEtymology
editrobban (“to explode”) + -ékony (adjective-forming suffix denoting ability or tendency)
Pronunciation
editAdjective
editrobbanékony (comparative robbanékonyabb, superlative legrobbanékonyabb)
Declension
editInflection (stem in -a-, back harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | robbanékony | robbanékonyak |
accusative | robbanékonyat | robbanékonyakat |
dative | robbanékonynak | robbanékonyaknak |
instrumental | robbanékonnyal | robbanékonyakkal |
causal-final | robbanékonyért | robbanékonyakért |
translative | robbanékonnyá | robbanékonyakká |
terminative | robbanékonyig | robbanékonyakig |
essive-formal | robbanékonyként | robbanékonyakként |
essive-modal | — | — |
inessive | robbanékonyban | robbanékonyakban |
superessive | robbanékonyon | robbanékonyakon |
adessive | robbanékonynál | robbanékonyaknál |
illative | robbanékonyba | robbanékonyakba |
sublative | robbanékonyra | robbanékonyakra |
allative | robbanékonyhoz | robbanékonyakhoz |
elative | robbanékonyból | robbanékonyakból |
delative | robbanékonyról | robbanékonyakról |
ablative | robbanékonytól | robbanékonyaktól |
non-attributive possessive - singular |
robbanékonyé | robbanékonyaké |
non-attributive possessive - plural |
robbanékonyéi | robbanékonyakéi |
Derived terms
editFurther reading
edit- robbanékony in Bárczi, Géza and László Országh. A magyar nyelv értelmező szótára (‘The Explanatory Dictionary of the Hungarian Language’, abbr.: ÉrtSz.). Budapest: Akadémiai Kiadó, 1959–1962. Fifth ed., 1992: →ISBN