ruinare
See also: ruinaré
Latin
editVerb
editruīnāre
- inflection of ruīnō:
Romanian
editEtymology
editFrom ruina (“to ruin”) + -re.
Pronunciation
editNoun
editruinare f (plural ruinări)
Declension
editDeclension of ruinare
singular | plural | |||
---|---|---|---|---|
indefinite articulation | definite articulation | indefinite articulation | definite articulation | |
nominative/accusative | (o) ruinare | ruinarea | (niște) ruinări | ruinările |
genitive/dative | (unei) ruinări | ruinării | (unor) ruinări | ruinărilor |
vocative | ruinare, ruinareo | ruinărilor |
Spanish
editVerb
editruinare