sfârșitură
Romanian
editEtymology
editNoun
editsfârșitură f (plural sfârșituri)
- a feeling of weakness
Declension
editDeclension of sfârșitură
singular | plural | |||
---|---|---|---|---|
indefinite articulation | definite articulation | indefinite articulation | definite articulation | |
nominative/accusative | (o) sfârșitură | sfârșitura | (niște) sfârșituri | sfârșiturile |
genitive/dative | (unei) sfârșituri | sfârșiturii | (unor) sfârșituri | sfârșiturilor |
vocative | sfârșitură, sfârșituro | sfârșiturilor |
References
edit- sfârșitură in Academia Română, Micul dicționar academic, ediția a II-a, Bucharest: Univers Enciclopedic, 2010. →ISBN