significaturus
Latin
editEtymology
editFuture active participle of significō.
Participle
editsignificātūrus (feminine significātūra, neuter significātūrum); first/second-declension participle
- about to show
Declension
editFirst/second-declension adjective.
Number | Singular | Plural | |||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Case / Gender | Masculine | Feminine | Neuter | Masculine | Feminine | Neuter | |
Nominative | significātūrus | significātūra | significātūrum | significātūrī | significātūrae | significātūra | |
Genitive | significātūrī | significātūrae | significātūrī | significātūrōrum | significātūrārum | significātūrōrum | |
Dative | significātūrō | significātūrō | significātūrīs | ||||
Accusative | significātūrum | significātūram | significātūrum | significātūrōs | significātūrās | significātūra | |
Ablative | significātūrō | significātūrā | significātūrō | significātūrīs | |||
Vocative | significātūre | significātūra | significātūrum | significātūrī | significātūrae | significātūra |