självklar
Swedish
editEtymology
editFrom själv (“self”) + klar (“clear”).
Pronunciation
editAdjective
editsjälvklar (comparative självklarare, superlative självklarast)
Declension
editInflection of självklar | |||
---|---|---|---|
Indefinite | Positive | Comparative | Superlative2 |
Common singular | självklar | självklarare | självklarast |
Neuter singular | självklart | självklarare | självklarast |
Plural | självklara | självklarare | självklarast |
Masculine plural3 | självklare | självklarare | självklarast |
Definite | Positive | Comparative | Superlative |
Masculine singular1 | självklare | självklarare | självklaraste |
All | självklara | självklarare | självklaraste |
1) Only used, optionally, to refer to things whose natural gender is masculine. 2) The indefinite superlative forms are only used in the predicative. 3) Dated or archaic |