third-person possessor
|
|
singular
|
plural
|
nominative
|
sopupeliskandaalinsa
|
sopupeliskandaalinsa
|
accusative
|
nom.
|
sopupeliskandaalinsa
|
sopupeliskandaalinsa
|
gen.
|
sopupeliskandaalinsa
|
genitive
|
sopupeliskandaalinsa
|
sopupeliskandaaliensa sopupeliskandaaleidensa sopupeliskandaaleittensa
|
partitive
|
sopupeliskandaaliaan sopupeliskandaaliansa
|
sopupeliskandaaleitaan sopupeliskandaalejaan sopupeliskandaaleitansa sopupeliskandaalejansa
|
inessive
|
sopupeliskandaalissaan sopupeliskandaalissansa
|
sopupeliskandaaleissaan sopupeliskandaaleissansa
|
elative
|
sopupeliskandaalistaan sopupeliskandaalistansa
|
sopupeliskandaaleistaan sopupeliskandaaleistansa
|
illative
|
sopupeliskandaaliinsa
|
sopupeliskandaaleihinsa
|
adessive
|
sopupeliskandaalillaan sopupeliskandaalillansa
|
sopupeliskandaaleillaan sopupeliskandaaleillansa
|
ablative
|
sopupeliskandaaliltaan sopupeliskandaaliltansa
|
sopupeliskandaaleiltaan sopupeliskandaaleiltansa
|
allative
|
sopupeliskandaalilleen sopupeliskandaalillensa
|
sopupeliskandaaleilleen sopupeliskandaaleillensa
|
essive
|
sopupeliskandaalinaan sopupeliskandaalinansa
|
sopupeliskandaaleinaan sopupeliskandaaleinansa
|
translative
|
sopupeliskandaalikseen sopupeliskandaaliksensa
|
sopupeliskandaaleikseen sopupeliskandaaleiksensa
|
abessive
|
sopupeliskandaalittaan sopupeliskandaalittansa
|
sopupeliskandaaleittaan sopupeliskandaaleittansa
|
instructive
|
—
|
—
|
comitative
|
— |
sopupeliskandaaleineen sopupeliskandaaleinensa
|